- Přála sis něco? - Nojo.
Žádnej oběd. Mám lekci logopedie.
K čemu potřebuješ logopedii? Mluvíš normálně.
Vyzvednu tě v pět, pojedem zpátky spolu.
Nemůžu. V 5.30 mám seminář o rozvíjejících se trzích.
Ježíši, máš narozeniny. To se nemůžou pro jednou rozvíjet bez tebe?
- V kolik je moje tajná oslava? - Cože?
No tak.
Mám tě přivést domů v sedm.
Utrhnu se dřív a budu doma v 7.15, dobře?
- Dobrá. - Mockrát děkuj...
- Dobrýtro, Tess. - Dobrý.
- Ahoj, Tess. - Ahoj.
Linka pana Turkela.
Kdo volá, prosím?
Okamžik, prosím.
Pane Lutzi?
Vteřinku, ano?
Pane Turkele?
Pan Alagash... Ahoj.
- Pan Alagash s váma strašně chce mluvit. - Nemohla jste mu říct, aby počkal?
Dělal jste mu Dentitech - jak jsem navrhla, prodat na manko.
Souhlasí s tím, ale nechce to slyšet od sekretářky.
- Není tu papír. - Cože?
V týhle kabině není žádnej zatracenej papír. Podala byste mi ho?
Děkuju. Jste velmi laskavá.
Prodal jste Dentitech na manko za 18. Hned tu bude.
Vidíte, jak skončil Dentitech? 17? Vsadím se, že ještě v pondělí bude sedět na 16.
- Jak to? - Nabídli akcie po 23 s jedním produktem.
Ústní Vodička proti zubnímu povlaku?
Kloktáte, udělá se vám chrchel, musíte to vyplivnout.
Možná je to skvělý, ale nikdo nezbohatnul tím,
že by přecenil, co je americká veřejnost ochotna ochutnat.
Možná.
Než vypadnu, Tess, mám pár dobrých a pár špatných zpráv.
Narovinu řečeno, znovu tě odmítli vzít do vstupního programu.
- Proč? - Dělali jsme, co jsme mohli, Tess.
Máš proti sobě absolventy Harvardu a Whartonu.
Ty máš na přihlášce večerní školu a nějakou praxi jako sekretářka.
- Křesťani a lvi, Tess. - Přesně tak.
- A ta dobrá zpráva? - Dave má kamaráda.
Boba v Arbitráži. Jsi nadržená, a oni tam takové horlivce hledají.
- Vážně? - Nadrženost - to jsou jejich pravidla hry.
Bob hledá asistentku a chtěl by se s tebou sejít na skleničku.
Není to zase nějakej trik?
Vypadám jako pasák?
Bob říká, že hledá nadržený, a já si říkám "Tess". Zbytek je na tobě.
- Bob v Arbitráži. - Bob Speck.
Linka 256. Čeká, až zavoláš.
Do toho, Tessy.
Mělas nám to říct. Blahopřeju, Tessy.
Díky.
Micku?
Překvapení.
Všechno nejlepší.
Vypadáš báječně.
Pojď sem.
Víš, Micku, aspoň jednou bych si dala říct něco jako svetr, nebo náušnice.
Chápeš? Dárek, který bych mohla na sebe vzít, i když jdu ven z bytu?
Takže...
Tady se obvykle scházíte na skleničku?
Tohle je velký týden. Fantastický týden. Oslavujeme.
Takže Arbitráž. Toho adrenalinu, co?
Co je podle vás nejdůležitější kvalita velkého arbitrážníka?
- No, to všechno probereme v hotelu. - V hotelu?
Firma má apartmá v Ritz Carltonu. Půjčuje ho nám klukům podle výsledků.
Rozjedeme to.
Omlouvám se. Dovolíte. Strašně se omlouvám.
- Bobe. Prosím vás. - Pardón, prostě... jsem se nechal unést.
Arbitráž připravila tohle video "Úvod do..." pro podnikatelské školy.
- Strčím to tam. Pokud budete mít otázky... - To bude skvělé. Díky.
Špatná páska. Samozřejmě pokud vás...
Bobe, vy ve skutečnosti nehledáte novou asistentku, nebo ano?
Ted' zrovna ne. Ale pořád se rozhlížím po čerstvé krvi.
Jsem nadržená, ale tak nadržená nejsem.
- Tak bych to zrovna neřekl. - Já ano.
- Můžete mi zastavit tady, prosím? - Co to děláš?
Rozjíždím to, Bobe.
Ahoj, Tess.
Jdeš pozdě, Tess.
DAVID LUTZ JE OSLIZLÝ PASÁK s MALINKATÝM PTÁKEM
Hele, Davide.
Ty sviňko.
Tohle se musí vidět, jinak tomu neuvěříš.
Klid.
Ten hajzl.
- Tess... - Já vím.
V tomhle světě se nikam nedostaneš, když budeš šéfovi říkat pasák.
Jo, ale to on je.
Prošla jsem tvůj spis. Je to už potřetí za šest měsíců, kdy tě musím umístit.
- Nebyla to moje chyba. - Kde jsem to jenom už slyšela?
Ruth, je mi třicet.
Byla jsem ve večerní škole pět let, ale absolvovala jsem s vyznamenáním.
Vím, že na tu práci stačím.
Zeptej se šéfů, každý, i Lutz, potvrdí, že Tess McGillová párkrát trefila.
Ptej se jich sama. Nemyslím, že na tebe budou pět zrovna chvalozpěvy, Tess.
Tady je něco pro tebe. Přechází sem z Bostonu.
Fúze a akvizice. Jmenuje se Parkerová. Začíná v pondělí.
- Jdi domů a vychladni. - Dobrá.
Tess...
Tohle je naposledy, co ti můžu pomoct. Čtyři míče a padáš ze hry.
- Tess McGillová. Kancelář slečny Parkerové? - Poslední stůl. Na konci uličky.
Ahoj. Jsem Katharina Parkerová. Ty musíš být Tess.
Ahoj.
Pěkný králíček.
Většinou nemívám na stole králíčka. Měla jsem před pár dny narozeniny.
- Nepovídej. Já je mám příští úterý. Kolik? - 30.
Vážně? Mě bude 30 příští úterý. Jsme fakticky dvojčata.
- Až na to, že jsem starší. - Jen taktak.
Ještě nikdy jsem nepracovala pro někoho, kdo byl mladší než já. Nebo pro ženu.
No, všecko je jednou poprvé. To přece nebude problém, co, Tess?
- Ne. - Dobře.
Co takhle udělat nám kávu, a pak půjdeme dovnitř? Pro mě s mlékem, bez cukru.
Burza stojí na 38, tendr na 56.
Dále.
Tak co s tím uděláme?
Své tři jsem si ověřila. Co ty vaše?
Ano, tuhle mám.
Myslím, že se ocitl pod vodou.
Dobrá. Tohle je naše první a druhá opce, pak se uvidí, jak si stojíme.
Počítám minuty. Čau.
Děkuju.
Takže, Tess, pár základních pravidel.
Jak já to vidím, jsi pojítko mezi mnou a vnějším světem.
Lidi si o mě udělají dojem počínaje tebou.
Jsi tvrdá, když je třeba, když to jde, vycházíš lidem vstříc.
Jsi precizní, dochvilná. Nikdy neslibuješ, co nemůžeš splnit.
Nikdy nejsem na jiné lince, mám schůzi.
Považuju nás za tým, a jako tým máme uniformu.
Prostou, elegantní, bezvadnou.
"Obleč se šupácky, všimnou si šatů. Obleč se bezvadně, všimnou si ženy."
Coco Chanelová.
Jak vypadám?
Vypadáš skvěle. Možná bys měla přehodnotit šperky.
Chci aktivní přístup, Tess. Uvítám tvé myšlenky a odměním tvrdou práci.
V mém týmu je to obousměrný provoz. Vyjadřuju se jasně?
Ano, Katharino.
- A říkej mi Katharino. - Dobrá.
Tak se dáme do práce, ne?
Profil tohoto odboru byl vloni žalostný. Náš tým má před sebou pernou práci.
OK. Díky.
Sakra, už zase jsem zapomněla pilulky. To už je tenhle měsíc potřetí.
Slyšela jsi o té injekci, co mají v Evropě?
Dávajíji ženám, do paže. Působí pět let.
Sakra pilulky. Vždycky je zapomenu.
- Napadlo mě, že bys mohla chtít tohle. - Děkuju.
Tess, můžeš sem přijít, a vem si sebou zápisník?
Prodali už divizi papíru a tisku.
Jestli prodají taky distribuci, tak to je opravdu spálená země.
Pojď dál.
Tess, tohle je Ginny. Ginny, Tess.
Myslela jsem si, že uspořádám koktejl, abych se v oddělení uvedla.
Tady Ginny má pár skvělých nápadů. Chceš si je poznamenat?
Dodavatel se jmenuje Skvělé krmě. Telefon vám řeknou na informacích.
Dělají běžné předkrmy.
Zuřící Býk má barmanskou službu.
A obchod s lihovinami na Broadway a Liberty dodává.
- Máte to, Bess? - Tess, jo.
- Jestli chcete zrovna tohle. - Máš nějaký jiný nápad?
No, zrovna jsem četla ve Wo dim sumech - těch malých čínských knedlíčcích.
Jedna restaurace na Mott Street je dělá na koktejlové večírky.
- Já ty knedlíčky zbožňuju. - Bylo by to víc: zábavy, než jednohubky.
- Mám to na stole. Dojdu pro to. - Vy čtete W?
Čtu spoustu věcí. Člověk nikdy neví, odkud přijde velká myšlenka.
Zřejmě máte pravdu. Pokud ovšem lze knedlíčky považovat za velkou myšlenku.
- No, to by mohl být začátek... - Ginny, tolik ti děkuj...
- Zpět ke zlatým dolům. - Přesně tak.
- Zařídíš to? - Okamžitě.
Dim sum, Tess. Jako příspěvek se mi to líbí.
Jen tak dál.
A náčelník povídá: "Zaručíme vám čestnou smrt."
"Ale napřed, kiki."
Dovolíte. Dovolíte.
- Dim sum? - Ano, ano.
No tak, Katharino. Co říkáš?
Jíme, člověk, který tráví každý víkend v srpnu přilepený ke stolu,
takový muž ví, že prostě nemůžu zmizet z vlastní oslavy.
Ale něco ti povím. Když mě dáš plán prodeje části Southeast Air,
koupím ti pití. Láhev Cristalu, se dvěma slámkami.
- Platí? - Tak jo.
- Dim sum? - Ahoj.
Děkuju. To je ale dacan.
Byla jsi na něj tak milá, že bych byla...
Nikdy za sebou nepal mosty. Dnešní mladej pták je zítřejší hlavní partner.
- Co myslíš, jak jde ten večírek? - Dost dobře, myslím.
Mám už přestat servírovat?
- Radši to ještě jednou obejdi. - Dobře.
Pomohla bych, ale kapitán nemůže rozdávat multivitaminy.
Arnie, můj hrdina. Přišel jsi.
PHYLLIS TRASKOVÁ
No?
Mám jeden nápad a ty jsi říkala, že mám přijít.
Ven s tím.
No, víš, jak Trask Industries chtějí koupit nějaké vysílání?
- Naše oddělení... - Na tom pracuje, nojo.
Já to taky sleduju, a najednou mě napadlo: "rádio".
- Trask shání televizní stanice. - A stejně tak každý hej nebo počkej.
Moje představa je, at' napřed ozkoušejí rádio a stavějí na tom.
Není to stejné jako skočit rovnou do televize,
ale je to solidní východisko a je jich mnohem víc na prodej.
Navíc by to vyřešilo problém Trasku s Japonci, co je chtějí převzít,
protože FCC zakazuje zahraniční vlastnictví rozhlasu i televize.
Zajímavé. Tak ty to sleduješ, říkáš?
Nojo.
Nezaslechlas to náhodou třeba ve výtahu?
- Ne, rozhodně ne. - Někde.
Je to můj nápad.
Dobře. Dobře.
- Mluvila jsi o tom s někým jiným? - Ne. Myslíš, že na tom něco může být?
Dobře, já to za tebe promyslím. Nech mi své poznámky. Já se na to mrknu.
Dobrá.
Pokoušela jsem se dostat do vstupního programu a tohle by mi hodně bodlo.
- Jestli to k něčemu povede, vzpo... - Rozhodně, Tess.
Obousměrný provoz, pamatuješ?
Nojo, díky.
TRASK INDUSTRIES: ZDROJE A VYUŽITÍ
Je to prostě... je to tak vzrušující. Chci říct, ona mě bere vážně.
Já vím, že nesnášíš, když to říkám, ale myslím, že je to proto, že je ženská.
Nejsou tu žádný ty nesmysly s honěním kolem stolu.
A je to jakoby mě chtěla víst dál, a přesně to jsem potřebovala.
Mám pocit, že konečně někam jdu.
To je fajn, ale šlápněme na to, nebo nám ta pizza zmrzne, zlato.
Možná bysme mohli někdy vyrazit všichni. Večer v city.
Myslím, že by se ti líbila.
Panejo. Pamatuješ, když se zapínalo jen pár přezek?
Nojo. To byly časy.
Volala jsem hotel. Mají pro tebe jen singl v přízemí nové přístavby.
Řeklas jim, že jde o mě?
No, řekla jsem Parkerová.
Je to ten pokoj ve věži, postel s nebesy a krb veliký tak, že se v něm dá stát.
Skvěle. Všechno je připraveno.
- Pro co? - Pro muže, s nímž nějakou dobu chodím.
Myslím, že je ten pravý. A myslím, že se tenhle víkend možná rozhodneme.
Řekl, že se mnou musí projednat něco velice důležitého.
Myslím, že na mě vybalí tu otázku.
- Opravdu? - Myslím si to.
Žijeme ted” ve stejném městě. Naznačila jsem, že budu o nabídce uvažovat.
Uvolnila jsem si celý červen. A já jsem koneckonců já.
Co když tu otázku nevybalí?
Vážně nemyslím, že mluvíme 0 proměnné.
Tess, v tomhle světě se nikam nedostaneš, když budeš čekat, až to k tobě samo přijde.
Musíš jednat, aby to bylo.
Sleduj mě, Tess. Uč se ode mě.
Mimochodem, nadhodila jsem pár našim lidem tvou myšlenku o Trasku a rádiu.
Zdá se, že Trask se definitivně rozhodl pro televizi.
Ale nebylo to marné. Ten nápad se mi opravdu líbil.
Dělej na tom, nos mi nápady, a uvidíme, co se dá dělat.
- Děkuju ti, Katharino. - Tess...
Podívej se na mě. Kdo musí jednat, aby to bylo?
Já.
Kdo?
Já. Budu jednat, aby to bylo.
Přesně tak. Jedině tak dostaneme, co si zasloužíme.
Kancelář slečny Parkerové.
Ahoj, Katharino.
- Cože jsi? - Zlomila jsem si ji při lyžování.
Nebudou mě moct převézt dva týdny, takže potřebuju, abys zařídila tohle.
Zalévat kytky. Dobrá.
V pátek přijdou na ten kabel.
Pozor na tu nohu, ano?
Přestaňte se mi dívat pod košili.
Jsem ted' doma u rodičů a hospodyně je na Barbadosu.
To je ale průšvih. Pustíš dál květináře a uklízečku.
Roztřídíš mi poštu. Vstupní kód hlavních dveří je...
Je to 754-3-2000.
Je tu ještě něco, ale nevzpomenu si co.
Projdi kalendář na mém stole. Je tam balík pozvánek, na něž mám odpovědět.
Já vím, že žádám strašně moc, Tess, ale nevím, jak jinak to udělat.
- Potřebuju, abys to převzala. - Dobrá. Zatím.
Pokud jde 0 ty Strašlivé cetky od Albertsových...
Drazí Eleanor a Gary. Děkuji vám za překrásnou slánku a pepřenku.
Skvělý dárek do nové domácnosti, a navíc bylo krásné, že jste si vzpomněli.
Vážená Sestro. Těžko uvěřit, že je to už 8 let, co jsme se rozloučily se školou ve Wellesley,
i když jsme si nikdy doopravdy neřekly sbohem.
Jménem Absolventského fondu píšu, abych Tě požádala...
Vážená Sestro. Těžko uvěřit, že je to už 8 let, co jsme se rozloučily se školou ve Wellesley,
i když jsme si nikdy doopravdy neřekly sbohem.
Jménem Absolventského fondu píšu, abych Tě požádala...
Požádala... Požá... Požádala... Požádala...
Píšu, abych Tě požádala...
Milí Momo a Baa.
Tak tady žiju v maminčině domě,
zápasím s newyorským realitním trhem a hledám si vlastní bydlení.
Všichni mi hrozně chybíte, ale bude krásné, sejít se, až se vrátíte z Barbadosu.
Zatím se dobře bavte. Moc pozdravů Vám a, samozřejmě, Claudette.
Milující Kiki.
Jack Trainer, Dewey Stone & Company, ode mě.
Věc: Trask l ndustries - nákup rozhlasové sítě.
Vytisknout kopii z domácího počítače. Nepůjde přes Tess.
Jack Trainer, Dewey Stone & Company, ode mě.
Věc: Trask lndustries - nákup rozhlasové sítě.
Vytisknout kopii z domácího počítače. Nepůjde přes Tess.
PŘÍSNĚ TAJNÉ
MILÝ JACKU,
v HLAVĚ SE MI ROZSVÍTILA ŽÁROVKA. ZNÁM TRASK A TY ZNÁŠ MÉDIA.
KONEČNĚ DÁME DOHROMADY SPOLEČNÝ OBCHOD. DEJME SE DO TOHO.
ZDRAVÍ, KATHARINE
"Obousměrný provoz."
A "jednat, aby to bylo."
- Cože? Žádná lekce? - Zádná lekce.
Tess, to není, jak to vypadá.
Chci říct, je to, jak to vypadá, ale můžu to vysvětlit.
- Teda, ne přesně vysvětlit... - Ty hade.
Do prdele.
No tak, Tess. Mrzí mě to, opravdu.
Miluju tě. No tak.
Vrať se a zmlat” mě.
Prosím.
Haló. Kancelář pana Trainera, prosím?
Haló. Tess McGillová volá z Petty Marsh. Můžu spojit?
Díky.
Pan Trainer?
Haló, tady Tess McGill0vá. Dělám se slečnou Parkerovou ve Fúzích a akvizicích.
Mám návrh, který bych s vámi ráda prodiskutovala.
Ale ne po telefonu.
Měla bych okýnko zítra ráno v 10 hodin.
Dobrá.
Pošlu vám okamžitě kurýrem koncept.
Zatím.
Ano, volám od Kathariny Parkerové ve věci vaší pozvánky.
Slečna Parkerová není ve městě, ale slečna Tess McGillová se zúčastní místo ní.
Ano. Děkuju.
KDO JE KDO v PODNIKÁNÍ TRAINER, JOHN
Proč to dělá?
- Kvůli čištění. - Děláš si legraci?
Ne.
Kam to vlastně jdeš?
Závěrečný večírek kvůli fůzi Minidyne-Dalton. Pořádá ho Dewey Stone.
Trainerje u nich. Skvělá příležitost, potkat ho.
Spojit práci s potěšením. Čas mimo pracovní dobu je klíčový.
Co jsi udělala, šlohla její pozvánku?
No, ona ji nepoužije.
Pro mě je důležitý začít interakci s lidmi, ne jako sekretářka...
Ale jako naprostá podvodnice. Jasný.
Tady to je.
Chce to nějaký mašle nebo něco.
Ne. Je to prosté, elegantní, a přesto to nese poselství.
Říká to lidem: sebejistá, ochotná riskovat, nebojí se pozornosti.
Pak na ně vytasíš, jak jsi chytrá. Tady. Boty. Potřebuju boty.
6000 dolarů? Vždyť to ani není kůže.
Šest tisíc?
Šest tisíc.
- Cyn, nějak moc nemůžu dejchat. - Panebože. Pojď sem.
Posad” se. Podíváme se, jestli má něco na utišení.
Valium. Ve výhodném ekonomickém balení.
- Myslíš? - Prostě tě to drobet zchladí.
Ani o tom nebudeš vědět.
Jseš si jistá?
Když chceš, aby tě brali vážně, potřebuješ seriózní účes.
Jdi po tepně. V oběhu je 19 miliónů akcií.
Máme 25%. Když seženem dalších 5%, tak je držíme pod krkem.
Trainere, popadnem je za koule.
Podsekneme je u kolenou. Budou nám zobat z ruky. Co ty na to?
- Má někdo žízeň? - Potřebujeme to, Trainere.
- Ty to potřebuješ. - Jo, jo, jo.
- Hledal jsem vás. - Proč? Vy mě znáte?
Ne, ale když jsem vás uviděl, slíbil jsem si, že vás poznám.
Jste tady první žena, která se obléká jako žena,
a ne, jak si žena myslí, že by se oblékl muž, kdyby byl žena.
- Děkuju, zřejmě. - Co tady děláte?
Sama tu někoho hledám. Jmenuje se Jack Trainer. Pracuje u Dewey Stone.
Víte, jestli je tady?
Proč ho hledáte?
Víte, mám s ním zítra pracovní schůzku.
Říkala jsem si, že by mohlo být pěkné, pozdravit se a udělat si náskok.
No, zrovna odešel.
- Měla bych takyjít. - Dejte si se mnou skleničku.
Nemůžu. Jak se jmenujete?
Ne. Žádná jména. Žádné navštívenky.
I - Žádne "To znáte toho a toho". - Co to má být?
Žádná resumé. Prostě se setkáme jako lidské bytosti. Projednou.
Těšilo mě, at' se jmenujete jak chcete, ale já už musím jít.
Prosím. Prosím. Jednu skleničku.
Dobrá, jednu skleničku. Ale platím já.
Dobrá, ale pitíje tu zadarmo.
To vím. Chtěla jsem říct, kdyby nebylo, platila bych.
Jasný.
- Tequila Gold. Dvojáky. - Tequila?
Jo. Slíbil jsem si, že až se setkáme, budeme pít tequilu.
Žádné Chardonnay, žádnou žabáckou vodu.
Opravdové drinky.
Tyhle záležitosti jsou zpravidla tak nudné.
O tom já nic nevím.
Všechnu moc lidu.
Malým lidem.
No tohle, no tohle, no tohle, no tohle...
No tohle, no tohle...
- Jste v pořádku? - Je mi dobře. Je mi prostě dobře.
Dala jsem si prve antihistamin, a ted” se mi z toho prostě trošku motá hlava.
Nevěděl jsem, že na tyhle záležitosti pouštějí zlobivá děvčata.
- Vypadám snad, jako že sem nepatřím? - Ne.
Ne, ne. Jsem si jist, že jste skutečné eso v tom co děláte, at' je to cokoli.
- Přímo do černýho. - Ale to, jak vypadáte...
Mám hlavu na podnikání a tělo na hřích.
Je na tom něco špatnýho?
Ne... Ne.
Ahoj. Ahoj.
Už musím jít.
- Půjdu s vámi. - Ne.
Hej, Tess.
Potřebuju na vzduch. Sejdeme se venku. Díky.
Promiňte.
Haló?
- Ahoj- - Ahoj-
Kde bydlíte?
Park, stromy, vysoká budova.
- 166 Morton. U Hudsonu. - 166 Morton.
Možná tu mám trochu nepořádek.
Uklízečka mi pořád mění dny.
K neuhodnutí.
Jenom vás varuju, protože jestli je dneska před, může to být dost zlý.
Sám si toho tolik nevšímám, ale pár lidí, co sem přišli, ano,
rozumíte, měli poznámky.
Není to tak zlé.
Chtěla byste...
Chtěla byste skleničku na dobrou noc?
Asi ne.
Na kafe je myslím taky moc pozdě.
Bylinkový čaj? Bylinkový čaj...?
Žádný nemám.
Vždycky to zní dobře, když mi ho lidi nabízejí, když jsem v takovém stavu jako vy.
Možná si sám dám malou brandy.
No tohle...
Ty jsi ale vážně krásná.
Neposer to. Neposer to.
Ahoj. Tess McGillová pro Jack Trainera.
- Mohu vám pomoci s pláštěm? - Ano, prosím.
Pánové, Tess McGilliová
Slečno McGilliová, jsem Jack Trainer.
Jak se vede?
Tohle je John Romano a Bernie Kotar.
Posaďte se, prosím.
- Kávu? - Tak dobrá.
- Mléko nebo cukr? - Obojí, děkuj...
Myslím, že bychom měli jít rovnou k věci.
Jasně.
Ztratila jsem aktovku.
V každém z posledních tří kvartálů firma Trask Industries ohlásila plány
na akvizici větší komerční televizní stanice, pokaždé neúspěšně.
Zároveň vynaložila čas a peníze na boj proti pokusům jednoho
japonského konkurenta o násilné převzetí společnosti.
Koupě rozhlasové stanice by jedním rázem dosáhla dvou významných cílů.
Zajistila by Trasku solidní základnu v oboru vysílání,
a díky vyhlášce FCC, která zakazuje zahraniční vlastnictví rozhlasu,
by smazala hrozbu japonského převzetí.
Zajímavý nápad.
Ale mně se nelíbí.
Trask má ve své bilanci spoustu hotovosti.
Právě proto jsou terčem převzetí. Rozhlasová stanice - to jsou malé ryby.
Nevidím, že by na to zabral.
Na to už jsem taky myslela.
Představuju si rozhlasovou sít' - s opravdu vysokým profilem.
A s nadbytečnou hotovostí provedeme rozsáhlý zpětný nákup akcií.
Takže Traskje ochráněn, akcie jdou nahoru a všichni jsou šťastní.
Nebo ne.
Zastřel mě. Prostě mě zastřel.
Nechceš toho nechat? Přece tě nevyrazili, nebo jo?
No, nemají zrovna vyhazovače. Jsou trochu rafinovanější, Cyn.
Panebože. A včerejší noc.
Nojo. Měla jsem zkontrolovat miligramy. Chybama se člověk učí.
Možná mu tě přijde líto, a napraví to tím, že realizuje tu dohodu nebo co to vlastně je.
Nechci žádnou sympatii. Víš, měla jsem šanci na...
To je on. Je tady.
Udělej pro mě něco. Bud” já. Bud' moje sekretářka.
- Tess. - Cyn, prosím, udělej to pro mě.
Dobrá...
Tess.
- Potřebujete něco? - Jack Trainer, za slečnou McGillovou.
Houkneme na ni, co?
Nejsi v negližé?
Je tu nějaký Jack Trainer, slečno McGillová.
Děkuji, Cynthie.
- Nepřepojovat, slečno McGillová? - Ano, Cynthie. Děkuji.
Mohu vám něco nabídnout, pane Trainere? Kávu? Čaj? Sebe?
Není cvok? To bude všechno, Cynthie.
Proč jsi včera řekl, že ty nejsi ty?
Protože jsem věděl, co by se stalo. Samé fúze a akvizice.
Žádná smyslnost a tequila.
To bylo... Prostě k tomu došlo, jasný? Chci to jasně vysvětlit...
K čemu přesně došlo?
Země se pohnula. Andělé zaplakali.
Polaroidy mám...
mám ve svém druhém kabátě.
Nic se nestalo. Nic se nestalo.
Probudila jsem se ve spodním prádle.
Vsadím se, že jsi vypadala moc dobře.
To ty jsi se mnou tohle udělal?
Já... Sundal jsem ti boty a šaty, uložil jsem tě do postele.
Měl jsem celou dobu zavřené oči.
A to je všechno?
Možná jsem zašmíroval. Nepamatuju se.
Koukej, nemám celý den, abych tu probíral tvůj sexuální život.
Tady.
- Co je to? - Otevři to.
K čemu je to?
Říkal jsem si, že budeš potřebovat lepší aktovku, jestli ten obchod spolu provedeme.
- Líbilo se ti to. - Má to své možnosti.
Chci jít za Metro Radio Systems.
Je to rodinná sít' středního rozsahu na Jihu.
Nabídky měli už předtím a odmítli je, ale
otec: jde brzy do důchodu, a správní rada právě vyrazila syna.
Plno hádek. Správná doba zasáhnout.
Dobrá.
Proč jste to neprovedla sama se svými lidmi? Proč jste šla za námi?
Omluvíš mě na vteřinku?
Jistě.
Ty mi nebudeš pomáhat. Ne.
Bess, spadl mi počítač. Musím hned ke Katharině do kanceláře.
Žádný problém. Jsem tu za pět minut.
- Potřebuju ho už před pěti minutami. - Hned jsem u vás.
- Co se tam děje? - Utírá prach.
Jacku, poslyš. Vjednu mám schůzku, je už trochu netrpělivá, můžu tě zavést k výtahu?
Jistě, ale napřed odpověz na mou otázku.
Takže.
Přišla jsem za tebou, protože
jsem na tohle chtěla eso. To nejlepší.
Chytrá hlava.
No, zítra ráno poletím do Memfisu a otypuju si je.
Rozhodně. Výborně.
- ..Musíte prostě počkat. - Ginny, jděte dál. Za minutku jsem u vás.
O čem to mluvíš?
Můžu vám něco nabídnout? Kávu? Čaj?
- Máš dnes čas na večeři? - Lituji, ne.
Co zítra?
- Nemůžu. - Tak kdy?
Nemyslím, že bychom se měli zaplétat tímhle způsobem.
O čem to mluvíš? A co včerejší noc?
Podívej, já nejsem takový děvče. Včerejší noc byla výjimečná.
Tak výjimečná nebyla. Nesl jsem tě po schodech do třetího patra.
Myslím nezvykle výjimečná.
Podívej, ted' se spolu podílíme na jedné obchodní transakci,
a myslím, že bychom se neměli takhle zaplétat.
Můj život je dost komplikovaný i bez toho.
Já ho taky nechci dál komplikovat. Jen jsem si říkal - večeře, kino.
- Oba dobře víme, o čem je řeč. - To rozhodně doufám.
Víš, třeba se mi prostě nelíbíš.
Mně? No né.
- Víš jistě, že se objeví? - Jsou to moje zásnuby.
Ví, že je po ní, když nepřijde.
Ahoj, Tess.
Odpusť, že jdu pozdě. Zasekla jsem se v práci.
Brzo budeš bez práce, jestli budeš pokračovat v týhle habaďuře.
Koukej, jsem nervózní jak čert a myslím, že se Mick co nevidět utopí v tý skotský.
- Je na tom špatně, co? - Hod” mu nějakou kost, jo?
Chci tady dneska samý šťastný lidi.
Tess.
Hade.
Vypadáš jinak.
Nejsem už ten směšnej, důvěřivej šašek, co jsem byla před pár dny.
- Je to vidět, co? - Hej, Tess. Co si dáš?
Schovej mi to za pultem, ano, Tony?
A dám si Chivas, a koupím Mickovi skleničku čehokoli.
Hned to bude.
Ne, měl jsem na mysli ty vlasy, šaty a tu aktovku. Co se děje?
- Klidně se mi posmívej, když chceš. - Ne, ne. Vypadáš dobře.
Vysoká třída.
To jsi musela k dopravnímu soudu nebo něco?
Ne, jdu rovnou z práce. Dostala jsem něco jako povýšení.
Takže...
Na Cyn a na Tma.
Na tebe a na mě.
Na tebe a na tvý povýšení.
- Na to, že jsem dostal půjčku na loď. - Cože jsi? Opravdu?
Schválili mi ji dnes ráno. Zaplatil jsem zálohu na starou loď Jimmyho Noonana.
To je báječný-
"Hodiny zábavy pro celou rodinu. S láskou, Tess a Mick."
Děkuju vám.
Dal jsem to za nás za oba. Nevěděl jsem, jestli taky něco máš nebo co.
Dobrá, přípitek. Chceme přípitek.
Děkuju. Děkuju.
Ode mě a od Tess a ode všech přítomných,
at' máte spolu dlouhý a šťastný život, a at' vám cesta vždycky dobře utíká pod nohama.
Kdy připijeme vám dvěma, Micku?
- My 0 tom moc nemluvili. V poslední době. - Ne.
O tom se nemluví, kamaráde. Prostě si o to řekneš.
Tady?
- Teď? - Na kolena, chlape.
Micku.
Tess, vezmeš si mě za muže?
Možná.
To je nějaká odpověď?
Když chceš jinou odpověď, zeptej se jiný holky.
- Ty jsi nás tam, kurva, ponížila. - Tys na to nahrál, udělat to takhle.
Co jsi ode mě čekal? Že budu před všema těma lidma lhát?
Tak ty bys musela lhát? Chceš přece, abych si tě vzal.
Před třemi večery jsem tě našla v posteli s Doreen.
Dáme si skleničku, tancujem a už chceš vědět, jaký budu mít zbytek života.
Dobrá. Tak jo.
Ted' jsme tady sami, jen my dva. Vezmeš si mě, nebo co?
Ježíši, Micku. Musíme rozhodovat zrovna teď?
Chci, aby věci byly solidnější. Věci v mým životě.
Nejsi sama, kdo má plány, víš.
- Řekla jsem možná. - Možná je hovno.
Do prdele s možná. Chci odpověd' hned.
Prosím tě, neječ na mě. Zacházíš se mnou, jako bych byla...
Proč mluvíme jen o tom, jak se zachází s tebou?
Kdo to, kurva, chcípnul, že máš pocit, že jsi Grace Kelly?
Nejsem žádnej biftek. Nemůžeš si mě jen tak poručit.
Až si ujasníš svý priority, možná budeme moct mluvit.
Ted' zrovna jsme pasé.
TRASK INDUSTRIES - PROHLÁŠENÍ PŘÍJMŮ
Kancelář Kathariny Parkerové.
Hned vás přepojím.
Tess, to jsem já.
Nemohla jsem najít ty červený boty...
Kancelář Tess McGillové. Kdo volá?
Okamžik, prosím.
Jacku.
V Memphisu to šlo dobře. Nojo...
Opravdu dobře, myslím. Ale budeme muset jednat rychle a začít vysoko.
Armbrister si myslí, že Metro je rodina, a ty víš, jak takové věci chodí.
Je ochoten poslouchat, ale budeš muset přimět Traska, aby zpíval sladce.
Mluví 070 miliónech.
Celou noc jsem nespal, zpracovával jsem čísla.
Rád bych s tebou všecko prošel. Sejdeme se na oběd?
Oběd je v pořádku, nebo ne? Denní světlo, spousta lidí kolem.
Přímo před dveřma máš ten opravdu romantický stánek, kde dělají kebaby.
Žádné zvláštní nebezpečí ti nehrozí, řekl bych.
Nojo. Sejdeme se kolem jedné.
Dobrá, budu tam. Ahoj.
Mick je opravdu naježený.
Říká, že vyhodí zbytek tvých věcí ven.
Zdržel mě až do pěti do rána, pořád mi to vykládal.
Panebože, Cyn. Odpusť.
- Jak obtížný by bylo nabourat se do svatby? - Co to vykládáš?
Dcera Orena Traska se zítra vdává. Banket je v Union Clubu.
Myslím, že se tam ztratím. Dostanu se až k Traskovi.
Chci říct, to nemůže být tak těžký?
Svatebčané nepřiznají, že tě předtím v životě neviděli.
Na těchhle akcích nikdo nikoho nezná.
- Tess... - Potřebuju jenom pět minut s Traskem.
Tess, mluvím na tebe.
Co?
Především se mi podívej do očí
a řekni, že si nepředstavuješ, ani ve svých nejdivočejších snech,
že si tě tenhle pan Aktovka "dejme si oběd" odvede pryč od všeho toho tady.
Děláme spolu transakci, to je všecko.
Víš přece, že ti to může vyždímat srdce stejně, jako ty ždímáš srdce Mickovi.
Já přece neojížděla Doreen DiMucciovou v naší posteli, jasný?
- Jak to, že jste všichni na jeho straně? - Já nejsem.
Ale ty mu ani nedáváš šanci, aby ti to vynahradil, a to ti není podobný.
Koukej, když jsi tak chytrá, proč to nehraješ chytře, a nezachráníš co se dá, dokud to jde?
Jinak na to přijdou, a ty nebudeš mít ani svou práci, ani vůbec žádnou práci.
Už ted' jsi ztratila chlapa a domov.
Naleju čistýho vína, jakmile to bude z mý strany v suchu. Přísahám.
- Já vím co dělám. - Já taky. Ničíš si život.
Ne, snažím se ho zlepšit.
Nebudu trávit život tím, že se budu huntovat a všechno k ničemu,
jen proto, že jsem dodržela pravidla, který jsem nepomáhala formulovat. Jasný?
Kancelář Tess McGillové.
Katharino... Ne.
Ovšemže je to dál tvoje kancelář. Já jenom...
Zatím, Tess.
Cyn.
Já někdy zpívám a tancuju po celým domě jen ve spodním prádle.
Proto ještě nejsem Madonna. A nikdy nebudu.
- Jsi tam ještě? - Ano, Katharino.
Moc si na ty dlouhé obědy nezvykej. vrátím se ode dneška za týden.
Ode dneška za týden? Není to rychleji, nežs myslela?
No, doktor říká, že mám skvělý kosti.
Samozřejmě, ty jeho taky nejsou špatný.
Zkrátka, musíš udělat koncept prospektu na Baron Oil...
Ahoj, Schatz.
Pošli mi ho spolu se zprávou za poslední dva kvartály.
- Jsi kamarádka. - Ano, jsem kamarádka.
Dobrá. Zatím.
Takže jaký typ čísel jsi jim předhodila?
No, zatím žádné přesné údaje.
Jaké mají mantinely?
At” se napřed nadchnou pro myšlenku, pak teprve jim začnu předhazovat konkrétní čísla.
- A nadchli se? - Nadchnou.
Moment.
Pracuju na téhle věci bez přerušení 36 hodin.
Mám schůzku o dosaženém pokroku s vedoucím mého odboru ve 2 hodiny.
- Tak jak si přesně stojíme? - Neječ na mě.
Odpověz mi.
Po pravdě řečeno, zítra se sejdu se samotným Traskem.
Mám pocit, že jsme dost silní, abychom šli přímo za ním.
Kde se s ním sejdeme? V kolik?
Nečeká nás oba dva.
Pokoušíš se tohle všechno dělat beze mě?
- Ne. To bych neudělala. - Jdeš si, a zorganizuješ tu schůzku beze mě.
Co je to sakra za způsob, jak dělat obchodní transakce?
- Uklidni se, prosím, ano? - A jak se mám podle tebe uklidnit?
Dneska stačí jeden ztracený obchod a vyrazí tě.
Na každém tlačítku telefonu se mi nastřádalo pár centimetrů přelepek.
Nová jména chlapů přes ta stará.
Dobrých lidí, kteří už nejsou na druhém konci drátu jen proto,
že jedna transakce nevyšla.
Nechci, aby mě pohřbil malý kousek přelepky.
O to se nikdo nesnaží.
Dobrá, no tak jsem byl trošku na sestupu.
Nebojím se to přiznat. Tak mi trochu pomoz. Nedávej mi falešnou naději.
Jestli o mně pochybuješ, řekni mi to do očí. Aspoň to mi dopřej.
Nemám o tobě vůbec žádné pochybnosti.
Dobrá.
Ty mě potřebuješ, rozumíš.
- Totiž, nepochybuju o tvých schopnostech. - Potřebuješ mě na té schůzce.
Má Ietovou únavu, nebo jen pozdě obědvá?
Tři hodiny, to je pozdní oběd.
No, není to tak úplně oběd, ale jídlo tam bude.
- O co tu vlastně jde, Tess? - Jeho dcera se vdává.
- To je ta schůzka? - Dokonalá příležitost.
Je šťastný, dal si trochu šampaňského. My hledáme okénko. Důvěřuj mi.
A co se od nás čeká? Ze vyskočíme ze svatebního dortu?
Nebuď hlupáček.
Vítejte na naší oslavě. Pojďte dál.
Dobrý den. Rádi vás vidíme. Víte, u kterého jste stolu?
- Ne... - Ano. Já vím, miláčku.
Támhle je Phyllis. Tak pojď.
Jsem rád, že jste dorazili. Oren a Barbara Traskovi.
- Tess McGillová. Báječný nápad. - Jack Trainer.
- Tak ráda vás zase vidím. - No, děti myslely, že by to mohla být zábava.
- Vy musíte být Markovi přátelé. - Zavedeme vám támhle.
Po pravdě řečeno, měla bych si napudrovat vaši koupelnu... nos. Zlato, počkáš tady?
Je to tak milé... Zatím.
Myslím, že si dám skleničku.
Bunny.
Není báječný?
Drž se. Drž se, Tess. Drž se.
My jsme sem ani nebyli pozvaní, co?
Dobrá, úplně přesně pozvaníjsme nebyli. Ale on je tu a my jsme tu. A to z nás dělá...
- Naprosté idioty. - ..na správném místě ve správnou chvíli.
Jsi jako jeden z těch šílených policajtů.
Těch, co s nimi nikdo nechce jezdit, jejichž partneři skončí v márnici nebo v blázinci.
Prostě se chovej, jakobys sem patřil.
Líbí se ti to, nebo to nenávidíš?
- Líbí. - Mně taky.
Ale Mark říká, že to vypadá jako Nikaragua, a že tím děláme nějaké jakoby gesto.
Ó ne. Je to prostě jako ráj.
Je to jako ráj se zlatými palmičkami.
- Děkuju. - To nic.
Doufám, že nejsem nezdvořilá, ale která vy jste?
Já jsem Tess. Jsem... Markova přítelkyně.
Jsem prostě tak šťastná, že tu pro vás dneska můžu být.
Báječné. Fantastické. ohromující, vážně.
Nádherné. Elegantní. Perfektní.
Máš pravdu. Je to šílené, pojďme pryč.
Promiňte.
Ta žena, která tancuje s Orenem - jak se jmenuje?
- Elizabeth Stubblefieldová? - Přesně tak.
- Liz? Beth? - Bitsy.
Bitsy. Pravda.
Jacku„.
Když to chceš udělat, tak do toho.
Promiňte. Bitsy, nelam mi moje srdce a neříkej, že si na mě nepamatuješ.
- Samozřejmě, že ano. - Promiňte.
Ten svět je ale malý, co?
Chci říct, sotva jsme se stačili sejít, a už mám pocit, že s vámi pracuju dlouhou dobu.
Svým způsobem. Jsem ve Fúzích a akvizicích u Petty Marsh.
Opravdu bych rád měl s vaším týmem víc štěstí.
Já taky. Já taky.
Snažila jsem se dohodit vám rozhlasovou sít“,
ale šéfové myslí, že jste se upjal na televizi a že nechcete poslouchat.
- No, to není pravda. - Přesně to jsem jim řekla.
Že člověk, který se roku 1971 podíval do budoucnosti
a viděl, že má jméno mikrovlnná technologie,
který aplikoval ideu japonského manažerství, zatímco ostatní poklonkovali odborům,
který viděl, jak se blíží rozpad firmy Ma Bell, na míle daleko,
tenhle člověk se nestal tím člověkem - chci říct vámi -
tak, že by se uzavřel novým myšlenkám. Mám pravdu, nebo mám pravdu?
- Asi máte pravdu. - Samozřejmě, že mám pravdu.
Jestli máte konkrétní věc, rád to vyslechnu.
- Opravdu? - No, rozhodně.
- Co ted' vypadá dobře? - Támhle je.
Právě jsem si uvědomila, že... si přivlastňuju otce nevěsty.
A vidím, že sem jde Phyllis... Co říkáte, kdybych vám zavolala v pondělí?
- Náš konzultant pro média je Tim Draper. - Tim. Dobrá.
- Zlato, umírám hlady. - Já taky.
- Nashledanou. - Zatím.
Klidně se směj. Máme se s jeho lidmi sejít v pondělí hned ráno.
Oren Trask? Muž, který řekl, "Co chleba nakrájet než ho prodáme?"
No dobře...
Ne, ne, ne. Bylo to skvělé. Bavil jsem se. A ty jsi byla neskutečné.
- Myslíš? - Neskutečná.
Stanice Fort Worth - očekávané příjmy stoupnou o 8%, ne o 6%.
A když se mluví o tom, že se rozhodnutí FCC o vysílači Metro Memphis očekává,
tak je to zastaralé. Komise to schválila v pátek.
Zdvojnásobuje dosah signálu.
Hodnota stanice se zvyšuje o 30%.
A ted' zpátky k našemu pravidelnému plánování programů.
Myslím, že jsme připraveni.
- Trainer a McGillová. - Ano. Úplně nahoru po schodišti.
Budeme čekat na pana Traska?
Pan Trask na téhle úrovni nezasedá.
Samozřejmě, že ne.
My to vidíme takhle. Trask Industries dnes musí vyhovět dvěma důležitým požadavkům.
Když zakoupíte sít' Metro Radio, zabijete dvě mouchy jednou ranou...
Promiňte. Máte ještě nějaké jiné návrhy kromě Metra?
- Ne. Proč? - Metro je fantastická příležitost.
To jistě, ale Chicagská skupina dnes ráno na Metro nasadila medvědí stisk
a firma je v sázce.
- Zrovna dnes ráno? - Kdo?
Bratři Sladové.
Trask se stejně o rádio nezajímá.
My se rozhodně nechceme zaplést do války trumfování nabídek.
Okamžik prosím.
Armbrister se dívá na Metro jako na součást vlastní rodiny.
Záleží mu na tom, komu prodá.
Ano. A má v rukou majoritní podíl.
Podívejte. Jestli Slady nikdo nepozval, a já jsem si jist, že ne,
a Armbrister s Traskem mohou sjednat transakci, tak k žádné válce nedojde.
Když sem přijde Armbrister, bude s ním Trask jednat přímo?
Spousta kdyby. My se tím opravdu nechceme zabývat.
- 24 hodin. - Pardón. Nemáme zájem.
Ano, pane.
V pořádku, pane.
Ano, sejde se s ním.
- To byl pan Trask? - Ano.
Jak to věděl?
Ví všechno.
- Mockrát děkuju. - Děkuju.
Odkud máš tu jizvu?
Jeden chlap na mě v Detroitu vytasil nůž.
Vážně?
Ne. Ne.
V 19 jsem myslel, že je prima mít propíchnutý ucho.
Přítelkyně mi ho propíchla jehlou, já omdlel a rozbil jsem si bradu o záchodovou mísu.
A od tý doby to vyprávíš na potkání?
Jsi ta jediná, kdo zná pravdu.
Až na tu přítelkyni.
Dal jsem jí zmizet.
Škoda. Pěkná holka. Opravdu je to hanba.
Jacku, něco ti musím říct.
Haló.
Ahoj.
Já vím. Ne...
Nemůžu se dočkat.
Nojo, dobrá. Dobře, zavolej mi, až dorazíš.
Dobrá.
Já taky.
Dobře. Nashle.
Nashle.
Dobrá... Je tady ta žena.
Už to skončilo.
Ale technicky ještě ne. Prostě jsem ještě neměl příležitost, jak to skoncovat.
To je v pořádku. Nemusíš nic: vysvětlovat.
Ne, vážně. Měli jsme odejet spolu před pár týdny,
a já jsem se jí to tehdy chystal říct.
Ale dělal jsem celý víkend a nedorazil jsem tam.
Je to jenom... věc načasování.
Zlomila si nohu při lyžování a takji uložili,
a já nevěděl, jak to udělat po telefonu, víš.
Kopat do někoho, kdo je dole.
Ani bych o tom nemluvil, až na to, že je v tvém oddělení v Petty.
- Mluvilas ní poprvé, když jsi volala. - Katharina.
Parkerová. Jo.
A ted” - cos mi chtěla říct ty?
Na tom nesejde.
120, přesně.
Slečno. Slečno. Zapomněla jste si diář.
Tess. To jsem já. vrátila jsem se.
Děkuju.
Dala si na dobu letu uvolňovač svalů.
- Pojďte, dáme si ho všichni. - Myslím, že ne.
Telefon. Potřebuju telefon.
Tess, postarej se o tašky. Sejdeme se u auta.
Zbožňuju tyhle prášky.
Jenom na minutku, Jacku. Prosím?
Musím tě vidět, miláčku.
U mě v bytě za hodinu, a "ne" u mě není žádná odpověď.
Ne, nepovažuju to za žádnou odpověď.
Jsem doma, jsem doma, jsem doma.
Panebože...
- Nevidělas náhodou tohle? - Co je to?
Je to koncept tvého návrhu pro Trask a akvizici rádia.
Chtěla jsem to poslat Jacku Trainerovi, abych získala další názor na tvůj návrh.
Tak mě napadá, když se na to tak dívám, že to zní, jakoby to byla moje myšlenka.
Jack se už jednou spálil. Obvinili ho, že ukradl plán na privatizaci jedné firmy.
Je hrozně choulostivý na etiku, když sleduje strategii ostatních.
Neudělal by to, kdyby to bylo od jeho kolegy, a já nemohla říct, že to byl nápad sekretářky.
Každopádně, jde o to, Tess, že se pořád ještě snažím, aby tvůj hlas byl slyšet.
Co to povídám? Kdybys to viděla, prostě by ses mě na to zeptala.
Důvěra.
Potřebuju pomoc s koupáním a převlékáním.
Potřebuju nějak schovat tuhle sádru.
Na křesle je vlněná deka.
- Skvěle. - Jestli je to všechno...
A voňavku. Shalimar, na toaletním stolku.
Zbožňuje Shalimar.
- Kdo? - Jack Trainer, kdo.
Je zrovna na cestě sem.
Už musím. Jsem objednaná k doktorovi.
Ještě jedno, poslední. Skoč dolů do lékárny a vyzvedni mi mé prášky!
- Opravdu už musím. - Doktor pochopí.
Díky.
- Kdo je to? - Jack.
- Katharino? - V ložnici.
Jacku.
Katharino.
Chlape, tys mi chyběl.
- Bolí to? - Koukni jak vypadáš.
- Říkalas, že je to naléhavé, Kath. - Zapomněla jsem, jak nádherně vypadáš.
Děkuju. Podívej...
Myslel jsem to vážně. Opravdu se topím...
No to je teda pěkné přivítání doma. Ani jsem nedostala pusu.
V malé ledničce je trocha šampaňského. Obsloužíš nás?
Jasně. A pak budu opravdu muset jít.
- Kde jsou skleničky? - Zkus myčku na nádobí.
Tady to máš.
Víš, že tě miluju, Jacku. Víš to přece.
Budu muset jít.
Za těch posledních pár týdnů jsem slyšela ten divný zvuk, někde hluboko uvnitř.
Tik, tak. Tik, tak. Tik, tak.
- Moje biologické hodiny. - Velký obchod. Všichni hlavní aktéři.
A říkala jsem si - "Uděláme fúzi."
Ty a já.
Přemýšlej o tom, drahý. Pan a paní Báječně Šťastní.
Katharino, ted' vážně není čas mluvit.
Máš pravdu.
Může jít Velký Jack ven a hrát si?
- Malý Jack už opravdu musí jít. - Malá Katie byla tak sama...
Ne. Ne. Ne.
Jacku. Co se děje?
Musím ti něco říct. Je tady někdo jiný, a já...
Je tady nějaká jiná?
Někdo jiný, musím se ted' s nimi setkat. Běží velká transakce.
Nemůžu být na dvou místech najednou.
Promluvíme si později. Zatím.
Tady to máme.
Dobrá, musím běžet. Pardón. Zatím.
Tess, zapomněla sis zápisník.
OBĚD J. TRAINER
SCHŮZKA s JACKEM 2.45
KATH LETIŠTĚ TRASK INDUSTRIES (CENTRUM)
Ta sviňka.
Ta zasraná sekretářská kurva.
Mám schůzku s panem Traskem.
- Jméno, prosím? - Tess McGillová.
Dobrá. Po schodišti až nahoru.
Slečna McGillová.
Dobré odpoledne. Můžu vám pomoct s pláštěm?
- Děkuju. - Tudy, prosím.
Děkuju.
- Ahoj. - Ahoj. Všechno v pořádku?
Nojo, nojo. Jsi tady zatím jediná od Pettyho. Co se děje?
- Tohleto hraju sólo. - Dobře.
Starý Armbrister a Trask jsou támhle.
Čekáme na barvu kouře, který bude stoupat z kamen.
Řekni mi jedno. Kdyby někdo z mých kolegů potřeboval pomoct s určitou strategií,
- mrknul by ses na to, kdybych si řekla? - Nojo, jistě.
Žádný etický problémy? Víš, že by ses vystavil obvinění z krádeže myšlenek?
Pořád se na něco dívám. Nikdo mě ještě neobvinil z krádeže.
Co to všecko znamená?
Nevím. Jsem tak nervózní, že nevydržím na místě.
To bude dobrý.
Miluju tě.
Já tě taky miluj...
Pánové?
Včera večer ve zprávách bylo něco,
co ukazovalo, jak život napodobuje starou dětskou hádanku.
Ve vjezdu do Holandského tunelu uvízl náklaďák. Byl moc vysoký, neprojel by.
Odborníci se celé hodiny pokoušeli najít způsob, jak to vozidlo vyprostit, ale marně.
Až nakonec, 10-letá holčička v autě, které jelo kolem
navrhla, aby se prostě trochu kamionu vypustily pneumatiky,
což ho sníží na průjezdnou úroveň - a tak se taky stalo.
A fungovalo to.
A když vypustíme trochu vzduchu
z naší strategie rozšiřování firmy do oblasti vysílání,
tak nám slečna McGillová a pan Trainer tady v Trasku efektivně ukázali
světlo na konci našeho tunelu.
Pánové a dámy.
Rozhodl jsem se prodat panu Traskovi systém Metro Radio
za 68 a půl milionu dolarů v hotovosti a papírech.
A teď, samozřejmě, tohle je rámcová a zásadní dohoda.
Pokud jde o to, co dnes představuje zásady,
to přenechám vám, dravým barakudám, at' se o to porvete.
Jsem si jistá, že to budou chtít slyšet.
Slečno, tohle je uzavřené zasedání, nemůžete...
Díky Bohu, že jsem tady.
- Co se to ksakru děje? - Nechali jste se napálit.
- Katharino, co... - Jacku, věř mi a posaď se.
Jsem Katharina Parkerová. Jsem společnice ve Fúzích a akvizicích u Petty Marsh.
A tahle žena je moje sekretářka.
- To není. - Že ne? Jen se jí zeptej.
- Ty nejsi její sekretářka. - Můžu to vysvětlit, Jacku.
Ježíšikriste. Ty jsi její sekretářka.
Když jsem ležela se zlomenými kostmi,
hrabala se mi ve stole, našla můj návrh na akvizici rádia pro Trask
a ted' to vydává za svůj nápad.
Byl to můj nápad. Ona mi to ukradla, přísahám.
Proboha, Tess. Copak nevíš, kdy přestat?
Ale ty Ižeš.
Děkuju.
Tolik vám všem děkuj...
Dobré je na tom to, že jsem to zjistila včas, abych mohla omezit škody.
Máme nad nimi kontrolu a máme dohodu na stole.
A já říkám - dejte mi ty papíry, a můžeme pokračovat.
Kdo to tady řídí?
Okamžik, prosím.
Já vím, že mi nevěříš, ale...
Na tom nesejde. Je mi to líto.
Líto.
Je mi to líto. Je mi to tolik líto.
Takže, pánové.
Hráči se možná změnili, ale hra zůstává stejná.
A ta hra se jmenuje, "Uzavřeme dohodu".
Nalistujte si v prospektech stranu 22, a já vám vysvětlím podmínky převodu.
Tak do toho bouchli.
Nojo. To teda jo.
Vypadáš opravdu skvěle.
- Jak se ti vede? - Dobře, dobře.
- Podniku se vede dobře, a... - Micku, viděls mě?
Chytla jsem ji jednou rukou.
- Ahoj. - Ahoj, Doreen.
Loď mám zadanou na tři týdny dopředu. Doreen mi obstarává rybářský potřeby.
To je skvělý. Vážně.
A jak jde život v rychlým pruhu?
No, rychle.
Jde to opravdu rychle a naplno a...
Ráda jsem tě viděla, Micku. Tak já už zase půjdu.
Nojo, taky jsem tě rád viděl.
OSOBNOSTI
Cyn nám řekla, co se stalo. To je opravdu hrozný, Tess. Vážně.
- Udělaly jsme malou sbírku. - Díky.
Není to moc.
Stačí to, aby sis vyšla a zkárovala se, až to budeš opravdu potřebovat.
Neříkej ne. Opravdu jsme to chtěly.
A ne abys z toho platila elektriku.
Dobrá. Díky.
Takže, co budeš dělat teď?
Vždyť víš... Budu hrát golf, vymaluju venkovský sídlo.
Nevím. Začnu znovu od začátku. Najdu si práci, místo, kde žít.
A prostě zmoudřím a nebudu brát celou tu záležitost tak vážně.
Bude to dobrý.
- Sbohem. - Sbohem, zlato.
- Děkuju vám. - Budeš nám chybět.
- Hodně štěstí. - Ahoj, Tess.
- Nepracujte moc usilovně. - Ahoj, Tess.
Pardón.
- Pokoušel jsem se tě najít. - Nech mě být.
Jenom jedno. Bylo to mezi tebou a mnou taky jenom součást plánu?
Ne.
Kdybych řekla, že jsem jenom sekretářka, nikdy bys mě na tu schůzku nevzal.
Přemýšlej o tom.
Možná bys mně dal pár skleniček a zkusil mě dostat do postele. Konec.
- To není pravda. - Jseš si tím jistý?
Můžeš mi poctivě říct, že by to nehrálo roli? Kdo tady koho vodí za nos?
Co je to? Další ukradený spisy?
Ne, to jsou věci z mého stolu.
- Tvoje věci? No to je široký pojem. - Ne, jsou to moje věci.
Chlapy třeba zblbneš touhle hrou na svatouška,
ale nikdy už se mnou nemluv, jako bychom nevěděli, co se doopravdy stalo.
Tess, tohle je obchod. Zakopeme válečnou sekeru, jo?
Víš kam můžeš zakopat tu svou sekeru? Seber svou kostnatou zadnicí, at' tě nevidím.
A jestli si vážně myslíš, že jsem ti vyznala lásku kvůli nějakýmu plánu, tak je to trapný.
- Panebože. Ta necouvne před ničím. - Co to tady hrajete za komedii?
Orene, omlouvám se, že jste to musel vidět, ale pro nás to nic neznamená.
Jacku, jdeme nahoru.
- Bez ní ne. - Jacku.
Trainere, chcete tu transakci úplně zruinovat?
Ne, pane. Pokouším se zajistit, aby proběhla regulérně.
Tess tuhle transakci dala dohromady. Neměli bychom pokračovat bez ní.
A vy byste neměl dopustit, aby za vás v podnikání rozhodoval váš frantík.
To nedělám, pane. Ríkám vám, ona je váš člověk.
- Co vás vede k tomu závěru? - Řekla to, a já jí verlm.
Obávám se, že to nestačí. A teď, jdete do toho s námi nebo ne?
Ne.
Jacku, odpouštím ti. Nastup do toho výtahu.
- Lituju, Katharino. - Budeš litovat, Jacku.
Zeptejte se jí na mezeru ve vaší transakci.
- Na jakou mezeru? - Zahrává si. Pojďme.
- Tak dobrá. Jeďte. - Ne. Jakou mezeru?
Podívejte.
Rubrika Osobnosti? No tohle je teda směšný.
"Bývalá Miss Amerika Dawn Bixby shání dům."
"Zdá se, že se Dawn a její žhavý manžílek, diskžokej Slim Slicker,
chtějí řádně zakousnout do newyorského Velkého Jablka."
- No a? - Slim Slickerje jedno z hlavních aktiv Metra.
Pracuje současně pro všechny jejich stanice. Úhelný kámen jejich programů.
Bez něj je Metro jenom majetek s klesajícím hodnocením.
A vy ho nekupujete na odpis.
Radši si ho pojistěte, než to podepíšou.
Orene, já to mám všechno pod kontrolou. Nahoře. Jdeme?
- Ano. - Ano.
Vyslechněte tuhle dámu, pane. Támhle je další výtah.
Je to na tobě.
Dobrá.
Tohle je Forbes. Obyčejný článek o tom, jak uvažujete, že byste pronikl do vysílání.
Dobrá. Týž den čtu Post, a v něm je ten článek o Bobbym Steinovi,
o tom hlasateli, co dělá nevkusný fóry o Etiopii a středisku Betty Fordové.
No, a on moderuje tu dobročinnou aukci - samá modrá krev, a není to zvláštní?
Otočím stránku na společenskou rubriku, a tam je fotka vaší dcery.
Pěkná fotka. A ona ten dobročinný bál pomáhá organizovat.
Tak jsem si začala říkat, Trask, rádio, Trask, rádio.
A pak jsme se dali dohromady s Jackem, a on přišel s myšlenkou Metra,
a... a tak na tom ted' tedy jsme.
Orene, my už teď opravdu nemáme víc času na pohádky.
Slečno Parkerová, můžu vám položit otázku?
Jak jste přišla na myšlenku, aby Trask odkoupil Metro?
Jak jsem...?
No, takhle. Ten...
Impuls. Co vás vedlo k tomu, že jste ty dvě věci dala dohromady?
No, to bych si musela ověřit ve spisech. Nemůžu si přesně vzpomenout na...
Obecně. Přece to není nic v hlavním proudu dění.
Víte, muselo to být to...
Jacku, pomoz mi z toho.
Orene, promiňte, ale jestli chcete naznačit...
Slečno Parkerová, být vámi bych šel do kanceláře a naposled se tam rozhlédl.
Protože zhruba za pět minut se postarám o to, abyste dostala kopačky, a to nadobro.
Orene, tohle je obyčejné nedorozumění. Já... Nemůžete...
Můžu a udělám to.
A ted” seberte svou... Jakže jste tomu říkala?
- Kostnatou zadnici. - Správně.
...kostnatou zadnici, at' vás nevidím.
Odpusťte, ale já prostě nebudu tolerovat takovéhle řeči.
Dovolíte, prosím?
Proč jste nám to všechno neřekla už na správní radě?
Nikdo by neposlouchal. Mě určitě ne.
Vy nahoře můžete ohýbat pravidla, ale ne, dokud tam ještě lezete.
A někdo jako já tam nepronikne, aniž by ta pravidla ohnul.
Máte v útrobách skutečný oheň. Nebo to byla jenom jednorázová senzace, která vám vyšla?
Něco v útrobách mám, ale myslím, že jsou to nervové křeče.
Chcete na to sázet každý den a pracovat pro mě?
- Legitimně? - Ano, pane.
- Musíte začít na vstupní úrovni. Problém? - Ne, pane.
- Drzá iniciativa, slečno McGillová. - Ano, pane.
- Uvidíme se zítra. - Dobrá.
Trainere, Dwayne. Do mé kanceláře, mrknem se na smlouvu toho Slima jaksejmenuje.
Hned jsem u vás, pane.
- Dobrá práce, Tess. Dobrá práce. - Krásná.
Pro tebe. Máš radost?
Arašídové máslo a sendvič s marmeládou. A peníze na mlíko.
Tyčinky.
Pero, tužka, pravítko. Jablko pro učitele.
A nezapomeň. Hraj si pěkně s ostatníma dětma a at' jsi doma do setmění.
Ahoj. Tess McGillová.
- Dobré jitro. - Dobré jitro.
Ředitelka je dnes nemocná, takže vás bude chtít vidět hned zítra ráno.
Slečna Baxterová už tam je. Ukáže vám, co a jak.
- Je to úplně na konci haly. - Dobrá. Děkuju.
Není zač.
Kdokoli bude lepší, než ten terorista.
Chci říct, aspoň něco napůl lidského.
Neslyšela jsem, když jste vešla.
- Jsem Alice Baxterová. - Tess McGillová.
Jenom jsem si zavolala.
Ano, no, to se stává.
- Co takhle kávu? - Jasně. Jenom mi řekněte, kde.
Ne, udělám ji. Jak?
S mlékem a cukrem, prosím.
Děkuju.
- Slečno McGillová. - Ano?
Váš stůl je tam uvnitř.
Myslím, že ne.
Ale ano. Já sedím tady venku.
Promiňte. Myslela jsem, že tady bude sedět sekretářka.
Přesně tak. Já jsem sekretářka.
Jestli to nevadí, mám radši "asistentka".
Máte schůzi v 10 hodin se Slaterem z rozvoje - tady.
V 11 s Donohuem z logistiky - jeho kancelář je ve 23. patře.
A oběd s panem Traskem - v jeho kanceláři ve městě, jedna hodina.
Všechno to máte na počítači. Zmáčknete přeřaďovač a S, a jste v diáři.
Když jsem vás tu viděla, jak telefonujete s nohama na stole,
myslela jsem, že je to vaše kancelář.
Hrozně se omlouvám, slečno McGillová. Už se to nikdy nestane.
To je v pořádku.
Možná, že ted” je ta správná chvíle, abychom prošly, co ode mě budete čekat.
Já... očekávám, že mi budeš říkat Tess.
Nečekám, že mi budeš dělat kafe, pokud si ho nebudeš dělat taky pro sebe.
A zbytek se prostě vyvrbí postupem času.
Jasný?
Jasný.
- Budu venku, kdybyste něco potřebovala. - Dobře.
Cyn.
Hádej, kde jsem?
Titulky Visiontext: Julek Neumann